- Det var länge sen. - Tio år.
Jag har funderat på vad jag skulle säga till dig om du kom tillbaka.
Ducka! Nej. Nej!
Vi har bevarat hemligheten i 20 år och nu har du återupplivat nån?
Du kan aldrig bli tillsammans med henne.
Det finns för många hemligheter hon aldrig kan få veta.
- Oj, Liz. Vad är det som har hänt? - Ingenting.
Våra familjer har länge sysslat med att skydda folk.
Om du såg handavtrycket lever våldet kvar.
- Jag vill ha svar. - Handavtrycket är ett mentalt band.
Det du känner nu är ett eko av mina känslor för dig.
- Är du utomjording? - Vad har du gjort?
- Allt jag gör är för att skydda er! - Sluta, Max. Båda två.
Allt du gör gör du för att skydda dig själv!
Alla historier förändras beroende på vem som berättar dem.
Min systers historia dog med henne för tio år sen.
Jag skulle ge allt för att få fråga henne-
-varför hon gjorde de val hon gjorde.
För att förstå henne.
Men precis som så många andra som dör för tidigt-
- tog Rosa med sig sin sanning i graven.
Och jag är kvar här, i ett ändlöst sökande efter den.
- Liz. - Max.
- Det är stängt här på kvällen. - Jag hoppade över grinden.
Det är efter midnatt, så i dag är det tio år sen Rosa dog.
- Blir jag gripen nu? - Nej. För mycket pappersarbete.
- Det blir vår hemlighet. - En till.
Ska jag skjutsa hem dig?
Det känns märkligt passande att få polisskjuts just i natt.
- Rosa hade blivit stolt. - Det gör jag så gärna.
Du har undvikit mig i några dagar nu.
Jag trodde att du kanske var avskräckt.
Jag har inte undvikit dig. Jag tänkte bara inte stanna i Roswell så länge.
- Jag är bara på besök. - Ska du åka igen?
Jag är forskare, Max. Det är mitt yrke.
Jag har fått ett stipendium till min studie... i San Diego.
Okej.
Du kommer att förändra världen.
Det har jag alltid vetat.
Jag vet inte varför det var så svårt att berätta.
Kanske av samma skäl som det var svårt att höra.
God natt, Liz.
Du!
Jag vill fortfarande kyssa dig.
Jag måste bara ta mig igenom den här kassa dagen först.
Men efteråt, i soluppgången...
Vill du träffas vid den gamla turkosgruvan?
- Jag kan inte, Liz. Jag sa ju... - Titta.
Handavtrycket bleknar fort. Det kommer att vara borta till dess.
Då vet du att mina känslor är äkta, inte bara nån sci-fi-biverkning.
Det har gått tio år, Liz. Du känner mig inte så väl som du tror.
Max Evans, eller hur?
Lite hjulbent, besatt av Tolstoj och snygg handstil för att vara kille?
Det är bara en kyss, Max.
Du måste inte komma, men jag hoppas att du kommer -
- och jag tror att du gör det.
Det där är Hector Valenti, din förfader.
Det är taget samma kväll som UFO-kraschen.
Våldshandlingen blev startskottet för Project Shepherd.
Du sa att du såg ett handavtryck förra veckan.
Titta noga på det här. Det är ditt arv.
Projektet är ditt arv. Ska du vända det ryggen?
Om din far hade vetat det...
Min far lärde mig principer. Valentis hederskodex.
Om det ingick att bryta min sekretess för att jaga utomjordingar...
- ...glömde pappa att nämna det. - Sekretessen gäller inte de döda.
Min patient lever, förvaltaren.
Det är sent.
Tack för historielektionen, men jag hoppar det här. Alltihop.
Project Shepherd är hemligstämplat, Kyle.
Yppar du nåt blir du ett hot mot USA: s säkerhet.
Och mina friheter är inte längre skyddade av amerikansk lag.
Jag fattar.
Tjurnivå: tonårstjej på familjesemester?
Nej.
På bilsemester med morföräldrarna. Det här är allvarligt.
Britneys mamma sa att jag fick gå till stranden, så...
Har du filmmaterialet från skjutningen?
Ja, men Valenti sa att skytten redan är gripen.
Gerardo Guerrera. Ett vittne såg honom driva runt i området.
- Han häktades för några timmar sen. - Visa mig filmmaterialet.
All vandalism mot kaféet har varit rasistiskt motiverad.
Stenar genom fönstret med texten: "Åk hem."
Det är inte Guerreras stil.
Ända sen borgmästaren började med sin invandringsfientliga retorik -
- har det kommit in många lägliga vittnesmål.
Zooma in.
Jag känner igen de där stänkskydden med nakna tjejer.
Wyatt Long. Jag hatar honom.
Hans syster dog i Rosas olycka.
- Och nu känner jag mig som ett svin. - Det är ett motiv.
Förlåt, förlåt.
För många år sen svek jag Liz Ortecho.
Jag vill gottgöra henne.
Vi hälsar på Long när du har fått några timmars sömn.
Du ser risig ut, partner.
Risigt snygg, men ändå risig.
- Jag hittar inte rymdsylten. - Här är den.
Ingen sprit, utom gubbens tequilaförråd.
- Skaffa utskänkningstillstånd. - Hur kom ni...? Dörren var låst.
Var den?
Det märkte jag inte.
- Vad vill ni? - Vi är sugna på lite nattamat.
Jag är chokoman.
Jag fattar. Ni vill skrämma mig.
Jag ska inte avslöja er. Jag bryr mig om Max.
Vi bryr oss om Max.
Du strulade med Kyle Valenti på Wild Ponys parkering -
- strax efter att Max hade riskerat livet för dig.
- Ni vet ingenting om mig. - Vi vet en del.
Du verkar inte bry dig om nånting särskilt länge.
Hur är det med fästmannen i Denver, Liz?
- Vi har gjort slut. - Vet han om det?
För enligt hans Facebook stack du bara.
Du ändrade dig hux flux.
Vi ska vara tydliga.
Om du ändrar dig om Max och vår hemlighet...
...kan inga lås skydda dig mot mig.
- Håll dig borta från henne! - Gör det själv!
Herregud... Max!
Jag tittar till kaféet och då är ni två här och trakasserar henne?
- Har hennes familj inte lidit nog? - Allt för att skydda hennes familj.
Hallå, Max!
Gulligt.
Slår du honom nu?
- Vad är det med dig? - Jag mår bra.
Nej. Det gör du inte alls.
Hade hon rätt? Är det nåt fel?
Nej då. Förlåt.
Liz!
- Röd eller grön? - Julafton.
Varför har vi stängt? Jag tänkte hjälpa till.
Varje år på årsdagen är det nån som vandaliserar restaurangen.
Efter skjutningen ville jag inte riskera nåt. Nån kan bli skadad.
Vad gör jag om nästa person som blir skadad är du?
Pappa. Följ med mig till Kalifornien.
Du måste inte stanna här där du jämt påminns om ditt livs värsta dag.
Tror du att det är det jag minns? Dagen då vi miste Rosa?
Mija... Nej.
Jag minns när din mamma lärde Rosa att spela gitarr i det där båset.
Din quinceañera...
När Rosa blev hög och spydde på Alex Manes skor.
Rosa var mer än sina dåliga sidor.
Hon var din syster. Hon älskade dig.
Nej, pappa. Jag älskade henne.
Du måste försöka förlåta henne.
Om du inte gör det kommer spökena att förfölja dig -
- och du kommer aldrig att bli kvitt dem.
Försök.
Por favor, mija.
För min skull.
Snart börjar jag tro att du är kär i mig.
Ranchen är såld. Marken är nu statens egendom.
Du har ett dygn på dig att flytta.
- Hälsa Uncle Sam att jag ska fundera. - Guerin.
Det som hände på återträffen kan inte hända igen.
Okej?
Vad hände? Jag var rätt packad.
Kör iväg husvagnen, bara.
Vad ska flygvapnet med marken till? Det är tredje ranchen ni köper.
Vi ska bygga en ny anläggning.
Det är väl förbjudet att bygga på historiskt värdefulla platser?
Vad menar du med historiskt...?
På grund av UFO-kraschen?
Just det. Vi får inte bygga ovanpå Jultomtens verkstad heller.
Ursäkta. En kvinna hade svalt ett AA-batteri.
Jag är glad att du ringde. Förlåt för att jag stack så där.
Ingen fara. Det kändes som i high school.
Nostalgiskt. Men jag vill följa upp undersökningen.
Blåmärket såg inte bra ut. Jag vore ingen bra läkare...
- ...om jag inte tittade på det. - Det är nästan borta.
- Har du berättat för nån om det? - Nej. Läkarsekretess.
Du kan lita på mig, Liz.
Kan du...?
Har du tillgång till bårhusets arkiv?
Jag vill se Rosas toxikologirapport.
- Jag försöker förlåta henne. - Och hur ska det kunna hjälpa?
- Hon var beroende... - Om jag ser det vetenskapligt...
...och ser det kemiska som fattade de dåliga besluten åt henne...
Jag vet inte, Kyle.
Jag kanske vill skylla på nåt annat.
Jag ringer när jag har rapporten.
Men Liz...
Om du vill förlåta henne, så fokusera inte på vetenskapen.
Fokusera på minnena.
Extra hårt.
Nästa gång vi gör grejen jag gillar med de där grejerna -
- behöver vi inte använda min turslips.
Jag ska upp i rätten i dag.
Den bringar väl tur där den sitter?
Jag saknade dig i går kväll.
Jag vet. Jag hade lite att fixa.
Med Max och Michael. Ni är så förutsägbart beroende.
Jag är faktiskt orolig för Max nu. Hans våglängd är helt rubbad.
En knasig tvillinggrej. Jag vet inte.
Det är bara en magkänsla. Han är arg.
Ska jag ta en öl med honom? Jag kan köra cowboygrejen.
Grymta, stirra ut i tomma intet -
- och prata om bältesspännen som hemlig metafor för känslor...
Om han inte vill prata med mig lär han inte prata med dig.
Han kanske kan prata med Michael.
Hur tänker du, idiot?
Är du kaxig mot Jesus?
Jag fick ditt meddelande. Är allt bra?
Jag brukade finna tröst här.
Jag älskade vetenskap och fakta, men jag trodde på nåt större.
Men inte nu längre.
Tror du på Gud?
Jag har läst många religiösa texter. Typ allihop.
Men berättelserna brukar inte sluta väl för såna som mig.
Män som utför mirakel med händerna brukar dö blodiga.
Det var därför jag ville träffas.
Dina händer...
Häromkvällen, när du visade mig dina minnen av oss...
...så såg jag dem inte bara, jag kände dem.
Det var som att kastas tillbaka.
Jag undrar om du kan visa mig dina minnen av min syster.
- Så att jag får känna henne igen. - Nej, Liz. Jag kände henne knappt.
Du kände henne lite. Hon kände dig.
Okej. Okej.
- Nej! - Snälla, vänta.
Tack.
Evans. Om du har bett klart, så vet jag var Wyatt håller hus.
- Har du lust att tjäna och skydda? - Det är lugnt. Du kan gå.
Vi ses i soluppgången.
- Vad gör du här? - Jag älskar den här baren.
Du sa att den var lika vidrig som en senators sexliv.
Max stänger mig ute.
Jag tänkte att du kanske kunde prata med honom.
Nåt är fel, Michael. Senast det hände ville han bara prata med dig.
Som du ser har jag fullt upp.
Jag hörde att Foster Ranch slås igen. Är det det? Du hittar ett nytt jobb.
Kanske ett som inte ligger på platsen där vår släkt dog i en explosion?
Jag trivs där. Det har jag alltid gjort.
När jag var liten -
- och behövde komma bort från vilket uselt fosterhem jag nu befann mig i -
- liftade jag ut till Foster Homestead Ranch.
Vad gjorde du där ute ensam mitt i natten, då?
Väntade.
Det var där jag såg min släkt senast. Tänk om de kom tillbaka?
Eller så kanske nån... skulle komma och hämta mig.
För att vara ett geni...
...var jag verkligen korkad.
Sheriffen. Vi har fått klagomål om oväsen.
Vi hedrar min döda syster.
Hoppas att ni har goda skäl att störa.
Har du hedrat henne på nåt annat sätt?
Som genom att skjuta sönder Crashdown Café?
Jag? Nej.
Jag hörde att Gerrardo Guerrera greps för det.
Men om den där familjen inte hade kommit hit från "Méjico" -
- skulle min syster vara i livet.
Snygg pistol. Är du träffsäker, Long?
- Jag kan träffa en svettdroppe... - Wyatt.
Vi har damer i sällskapet.
Vad tänkte du säga? Kom igen. Säg det.
Jag har redan glömt.
Det lät som om du tänkte utmana mig.
Japp.
- Vill du ta det, Cam? - Jag?
Men mina händer är så små och...
...pistolen är ju så stor.
Se och lär, Barbiesnuten.
Två av tre är inte så illa.
Hoppsan.
Så här säger vi: Till din systers ära -
- ska vi inte bötfälla dig för att du avfyrar vapen så nära vägen.
- Det där kunde du ha gjort. - Jag är ju feminist.
Du ville att han skulle förlora mot en tjej.
Det med.
Alex Manes! Har du gått vilse? Du brukar inte hänga här.
Jag brukar inte hänga med folket här.
Guerin? Jag håller med. Slödder.
Men han har blivit rätt het.
På ett "sex i bilen, unken lukt, svärmors mardröm"-sätt.
- Det har jag inte märkt. - Alex.
Hur är det?
Tack för din insats.
Jag gjorde det bara för uppmärksamheten.
- 90-talskväll? För Rosas skull? - Hon var som en syster för mig med.
Wyatt är den skyldige. När teknikerna matchar den här -
- mot kulorna från kaféet kan vi gripa honom.
Ska vi ta en öl medan vi väntar?
Det är årsdagen för olyckan.
Han är utskämd. Han kanske hittar på nåt. Sist blev en person skjuten.
Nästan.
Jag ska titta till kaféet.
Kärleksbrev?
Jag hade tänkt be dig om Max Evans uppgifter.
Säger det här dig nåt? "A fraudulent zodiac"?
Du håller ju på med astrologi.
Varför undrar du det?
Jag fick bara ett minne av Rosa.
Det stod på hennes hand och jag kan inte placera det.
Det är inte astrologi. Det är en rad ur Third Eye Blinds "God of Wine".
Det var en av låtarna hon brukade spela på jukeboxen.
Hon skrev alltid textrader på händerna och skorna...
Vad är det, Maria?
Jag trodde inte att du träffade henne den kvällen?
Hur kan du minnas det?
- Vilken kväll? - Hon...
Hon gick från restaurangen och kom hit.
Hon sjöng den låten och skrev den raden på handen inför ögonen på mig.
Liz.
Det var den kvällen hon dog.
- Ni kan inte... - Dr Valenti ringde mig.
- Är du där inne, Kyle? - Det går bra.
Jag måste se Rosas obduktionsrapport.
Du får inte berätta det här för nån. Du måste lita på mig.
Det här är rapporten från arkivet.
Benzodiazepiner, barbiturater...
...trubbigt våld mot huvudet...
...brännskador efter döden på över 80 procent.
Jag beklagar.
Det var det alla sa att jag skulle hitta.
Hon var knarkare och körde in i ett träd.
Kanske. Men...
Minns du när vi var små och Rosa fick åka till akuten för blindtarmen?
Enligt den här rapporten var blindtarmen kvar.
- En dålig obducent? - Eller en förfalskad obduktion.
Jag grävde runt lite.
Jag hittade den riktiga.
Rosa.
Din systers död var ingen olycka, Liz.
Jag vet att det låter galet, men jag tror att hon blev mördad...
...av en utomjording.
Åk hem, Isobel.
Inte förrän du går med på att prata med Max.
Kom igen. Det är ett perfekt tillfälle för er -
- att komma över gammalt groll och bli vänner igen.
Vi kan inte vara vänner.
- Vi är en familj. - Nej, det är vi inte.
Vi råkade bara befinna oss på samma dödsdömda, intergalaktiska Titanic.
Dagen då mr och mrs Evans kom in på barnhemmet -
- och valde er två men inte mig, så avgjordes det.
Max har försökt gottgöra det hela sitt liv.
- Det var inte hans fel. Vi var sju. - Han var vuxen när han valde Liz.
Det sa bara "pang!"
Jag träffade nog en transformator, för hela stället flög i luften.
Du sköt sönder några lampor. Invandrarna dödade din syster.
Då tycker jag att vi skickar hem dem.
De ska till Crashdown. Om nåt händer Liz...
- Så rycker sheriffbiträde Evans in. - Ja, han kommer att flippa.
Han är inte sig själv, Michael. Han får inte göra nåt han inte kan ångra.
Ja, Max riskerade våra liv för att rädda Liz. Jag är också förbannad.
Men hon höll på att dö mitt framför ögonen på honom.
Kom igen, Michael.
Finns det ingen i den här världen som du skulle riskera allt för?
Det är sorgligt.
- Tjena, Maximo! - Hej.
- Jag ska hem och uppvakta din syrra. - Äckligt.
- Fick du meddelandet om Guerrera? - Ja, jag kollade upp det.
Han blev friad från anklagelsen, men det visade sig att han är illegal.
Så det kvittar att han inte sköt. Han är häktad nu.
Ledsen, kompis. Migrationsmyndigheten gör som de vill.
- Ja. - Du borde sova lite.
Du har nog rätt. Vi ses.
Där får du för min syster. Upp med honom.
Hamnar han på sjukhus...
Så blir han utvisad direkt, eller hur?
Kom, vi drar!
- Är ni oskadd, mr Ortecho? - Jag tror det.
Jag såg handavtrycket på din bröstkorg, Liz.
Du måste berätta vem som gjorde det.
Han träffade henne.
- Han träffade henne den kvällen. - Vem, Liz?
Jag måste gå.
Stanna, Wyatt!
Ska du gripa mig för att jag gjorde ditt jobb åt dig? Väx upp.
Om familjen Ortecho vore värd allt det här hade Mexiko velat ha dem.
Psykfall!
Vad fan?
Vi måste sluta träffas så här.
- Har du en elpistol? - Han överlever.
- Han tänkte döda honom. - Han dödade Liz!
Hon dog framför mig och nu ville han göra om det.
Folk som han slutar aldrig.
- Så då får du döma dem? - Michael.
Det här är inte likt dig, Max.
Nåt är fel. Det har pågått i flera dagar. Du känner det också.
Du har rätt. Ända sen jag helade Liz -
- har jag haft nåt slags gift inuti mig.
Jag vet inte.
Vem är killen? Kom igen. Jag känner igen den där blicken.
Från high school.
Sista året, kvällen då den hemlige killen kysste dig på museet.
Minns du vad du sa till mig då?
Att jag skulle stanna i Roswell om han bara fortsatte kyssa mig.
Jag var ung och dum.
Men det var första gången jag trivdes här.
"Hemma" behöver inte vara en villa med vitt staket och en familj.
Det kan vara en person.
Pappa? Jag måste prata med dig.
- Papi... Vem gjorde det här? - Long.
Oroa dig inte. Polisen har honom.
- Vilken polis? - Max Evans. Du missade honom precis.
Han plåstrade om mig. Han är en bra kille.
Han kommer ofta in och beställer kaffe.
Han dricker det aldrig, men han ger mycket dricks.
Han frågar om dig.
Han räddade livet på mig i kväll.
Hej.
Wyatt Long sköt mig. Som hämnd för att Rosa dödade hans syster.
Det var inte bara hämnd.
Det var rasism. Och såna killar...
Jag vill inte prata om honom. Jag måste berätta en sak.
Jag ljög för dig.
Ända sen jag helade dig har allt känts fel.
Som om... jag har en tornado inom mig.
Jag kan varken hantera den eller fly.
Utom när jag är med dig.
Jag är ledsen. Handavtrycket är borta och du hade rätt.
Jag känner inte som du.
Nej, visst. Jag förstår det.
- Jag ska... - Max.
När träffade du Rosa för sista gången?
Jag har tänkt på henne hela dagen och undrat.
Den där dagen. När...
När jag ville ta med dig ut i öknen för biologiprojektet.
Just det. Jag tänkte det.
När åker du från stan?
Jag tänkte nog stanna.
Pappa behöver mig ju nu.
Jag kanske kan hjälpa dig också.
- Ta lite prover? - Inga experiment.
Vi skulle kunna lära känna varandra.
Jag pratade med sheriffen. Long är häktad.
Du lämnade inte in nån rapport om Ortecho.
- Jag vill inte att han blir utvisad. - Och det visste nog Long.
Han får sitta inlåst en natt och pappa betalar böterna.
Det var ett tag sen du dök upp hemma hos mig oanmäld.
Vill du hänga lite?
- Vart ska du ta vägen? - Tennessee.
Är det sant?
Nej. Jag har ett par personer som behöver mig här.
Jag får jobba på skroten tills jag hittar nåt bättre.
Bra.
"Bra"?
Jag umgicks med några gamla vänner i går.
Jag kom att tänka på...
Jag vet inte.
...vem jag var när det här började.
Innan jag åkte ut i kriget.
Från mitt håll har inget förändrats.
Just det... Inklusive hur du tittar på mig.
Det är ett problem för mig, Guerin.
Varje gång du tittar på mig blir jag 17 år igen.
Då glömmer jag bort de senaste tio åren.
När du tittar bort kommer allt tillbaka. Och jag står inte ut.
Jag tittar aldrig bort.
Inte egentligen.
Vad gör du?
Där är du ju. Tänkte du konfrontera en galen utomjording ensam?
Jag konfronterade honom inte.
Jag är rädd för honom.
Vem var det, Liz? Vem gjorde det?
Hela kroppen skriker: "Ge dig av härifrån."
"Ge dig av, och se dig inte om."
Men jag ska ingenstans.
Jag ska hitta min systers mördare och se till att personen straffas.
Och jag ska kämpa.
Även om det var Max Evans.
Text: Hanna Måhl Åsberg www.sdimedia.com